Kommendörens loggbok, stjärndatum 45397,3.
Stjärnbas 514 har förlorat kontakten med forskningsskeppet Vico.
De utforskade insidan av en svart klunga. Vi ska undersöka saken.
-Vi är på väg in i sektor 97. -Gravitationen fluktuerar kraftigt.
Sänk hastigheten, fänrik.
-Den svarta klungan är synlig nu. -Visa på skärmen.
Vi ska leta rätt på skeppet. Gör en avsökning, Data.
-Vilken syn. -Ett av galaxens äldsta fenomen.
Jag har hittat Vico. Det är på drift.
Får vi se.
-Livstecken? -Nej.
De yttre och inre skroven är skadade. Däck 7 till 12 är öppna mot rymden.
-Koppla upp oss mot deras dator. -Det går inte.
Skotten är på plats där. Signalen kommer inte igenom.
-I vilket skick är själva skeppet? -Det är utsatt för stort tryck.
-Är det stabilt nog för en trupp? -Just nu, men frågan är hur länge.
Transportrummet håller er insiktade. Ni ska tillbaka vid minsta fara.
Lägg oss 15 000 meter från skeppet. Kom, Data.
-Stationen fungerar inte. -Det har blivit rundgång i den.
-Kan vi komma direkt in i datorn? -ODN-kopplingen sitter här.
Data.
Överföringen är i gång.
Utväxlingen bekräftas. Filerna är intakta. Åtminstone en del.
Vänta här, Geordi. Data.
Rymden - den sista utposten.
Detta är rymdskeppet Enterprises resor.
Dess uppdrag är att utforska främmande nya världar.
Att söka efter nya livsformer och nya civilisationer.
Att med djärvhet färdas dit där ingen tidigare varit.
Loggbok: En ung pojke som sensorerna inte upptäckte-
-sitter fast under en nedfallen balk.
Räddningsarbetet försvåras av att Vico är så skadat.
Transportrum 1. Kan ni sikta in och stråla honom direkt till sjukhytten?
Jag ska försöka. Men det är mycket i vägen.
-Uppfattat. Anropar Crusher. -Sjukhytten här.
Förbered akut överstrålning.
Picard anropar Riker. Kan pojken strålas över nu? Säg till.
Allt ska bli bra. Då så.
Verkställ.
-Går det att överföra honom? -Jag har honom insiktad.
Men det är för mycket annan materia i vägen.
-Han måste ut i korridoren. -Jag kan flytta på balken.
Men då kan allt annat rasa ihop. Ni två bör återvända till skeppet.
Okej. La Forge...
Jag strålar över dem så fort de är förbi skotten.
Säg till när du är klar, Data.
Tänker du lyfta den där?
Ja. Sen ska vi till korridoren. Och där strålar vi över till Enterprise.
-Hur kan du lyfta något så tungt? -Androider är starkare än människor.
Allt ska ordna sig.
Jag räknar till tre. Ett, två, tre.
Verkställ.
Var inte rädd.
Loggbok: Vi har inte hittat några fler överlevande på Vico.
Pojken får hjälp att bearbeta tragedin.
Vi var inne i den svarta klungan.
Jag vet inte var de kom ifrån.
De hade ett stort skepp.
De började beskjuta oss. Sedan strålade de över.
De hade lila hjälmar och fasgevär.
-Jag såg dem. De såg inte mig. -Du är i säkerhet nu, Timothy.
Det som hände var hemskt. Men nu blir allt bra igen.
Du är väl hungrig? Vill du ha något att äta?
Jag måste gå till La Forge. Ursäkta mig.
Timothy, vill du att Data stannar en stund till?
Delar av de primära och sekundära skroven slets bort. Det syns här.
-När kommer vi åt deras loggböcker? -Om en timme.
-Pojken låg här. -Ja. Utanför datorrummet.
Hans mor var systemtekniker. Hennes kropp hittades inne i datorrummet.
-Och hans far? -Andreofficer. Han sögs ut i rymden.
Troligen.
Han kommer att sova i åtminstone några timmar.
Han behöver inte ligga kvar. Men jag vill träffa honom i morgon.
Du får en tuff uppgift.
Hans värld är borta, Data. Vi får hjälpa honom bygga upp en ny.
Det här är inte bra. En EM-stråle måste ha träffat Vicos databank.
-Nästan 83 % av deras filer är borta. -Och alla deras sensoruppgifter.
Vi använder det våra egna sensorer uppfattade.
Geordi... Som barn, var du med om något traumatiskt då?
-Tänker du på Timothy? -Ja.
Jag höll på att bli innebränd en gång.
Jag var väl fem år, ungefär.
Det var innan jag fick mitt visir.
Och det tog bara några minuter innan mina föräldrar drog ut mig.
Ingen kom till skada, men det ska jag säga...
Det var de längsta minuterna jag någonsin varit med om.
Det tog ett tag innan jag ens vågade lämna mina föräldrars sida.
Det var som om... jag måste vara helt säker på-
-att de var där.
-Timothy har inte det stödet. -Det är sant.
"Dara och brodern var i Tagas land."
"Där hade härskaren Elamos utlyst en lag."
"Inga barn skulle få finnas i hans kungarike."
"Dara såg det, men skrattade och sa: Vilken härskare som är rädd för oss!"
-Vi skulpterar inte mer i dag. -Den är inte färdig.
Vi tar det på nästa lektion. Du kan väl följa med i din mytologibok?
Men den är ju inte klar.
Magnetspåren bekräftar att Vico attackerades i den svarta klungan.
-Vågfronten knuffade ut den därifrån. -Inga spår av faskanoner på skrovet.
Nej. Torsionsbelastningen tyder på ett vapen av sprängkanonstyp.
Beskjutningen kom från ett avstånd på mindre än 3 000 meter.
Så brukar kamouflerade skepp agera.
Romulaner...eller klingoner, men vi är långt bort från de områdena.
Breenerna har utposter här. Anfallet på Vico påminner om deras taktik.
Tack, Data. Men vad har breenerna i den svarta klungan att göra?
Pojken sa att en trupp med hjälmar och fasgevär kom ombord.
En trupp? Det låter inte särskilt troligt.
Inget tyder på att nån kommit ombord. Det hade funnits transportörspår.
Om någon hade tagit sig in genom luckorna, hade det också märkts.
-Kan Timothy ha inbillat sig det här? -Eller ljuger han?
Om han ljuger har jag inte känt av det. Hans trauma kanske är för svårt.
-Varför skulle han ljuga? -Jag vet inte vad han går igenom nu.
Jag ska kolla sensorutslagen igen, men jag tror inte vi hittar något.
Data...
-Data bör vara hos honom en del. -Jag förstår inte.
Jag är orolig för honom, och det jag hörde nyss gör mig inte lugnare.
Han söker sig till dig, du räddade honom. Det kan bli till hjälp.
-Berättar Timothy sanningen för Data? -Det är möjligt.
Ta dig an Timothy enligt Trois instruktioner.
Exakt hur ska jag gå till väga?
Var bara hos honom. Han litar på dig, och det är tillit han behöver nu.
Vad är det?
-Data. -Hej, Timothy. Får jag komma in?
Du försöker återskapa... Kural-Haneshs dokkaranska tempel.
Visst är det fint? Där är den stora hallen läraren berättade om.
Där gick alla in. Där bodde de. Och där låg altaret.
Vad tycker du?
Vill du ha ett uppriktigt omdöme?
Den saknar den harmoni som utmärkte templet och den dokkaranska kulturen.
-Du avskyr den. -Nej. Jag kan inte avsky något.
-Jag klarar ingenting. -En felaktig slutsats.
Jag gjorde bara en estetisk analys av just den här modellen.
Basen verkar stadig.
-Vad var det jag sa? -Jag har ett förslag.
Du försöker bygga övervåningen innan pelarna är på plats. Se här.
La Forge anropar Data. Jag behöver hjälp med modulatorerna.
Jag kommer om en stund, Geordi. La Forge behöver min hjälp.
Otroligt.
Data... Hur kan du klara att göra så där?
Min kapacitet överträffar människans.
-Är androider bättre än människor? -"Bättre" är ett subjektivt ord.
Jag har inte känslor på samma sätt som människor.
Inga känslor? Så du kan varken vara glad...eller ledsen?
Det stämmer.
Min positroniska hjärna kan inte framkalla sånt.
Adjö.
Data!
-Kan vi bygga något annat senare? -Det låter acceptabelt.
Hej då.
Min kapacitet överträffar människans.
Det stämmer.
Den svarta klungan bildades av protostjärnor för 9 miljarder år sen.
Gravitationen är både våldsam och mycket oförutsägbar.
Vägen till mitten går genom vågfronten.
Forskningsskeppet byggdes för att klara sånt. Sköldarna är justerade.
Gravitationen påverkar sensorerna. Vi kan inte upptäcka andra skepp.
Var det så det gick till med Vico? De upptäckte fienden för sent.
-Har pojken sagt något än? -Nej, men vi träffas om en halvtimme.
Om det går att få fram något vill jag att du försöker.
Vi fortsätter med utredningen. Vi går in i svarta klungan 07.00 i morgon.
-Hej Timothy. Ska vi gå? -Ja. Jag är klar.
Hur mår du?
-Jag fungerar tillfredsställande. -Tillfredsställande?
Du låter som Data.
-Jag är en android. -Jag förstår.
-Ska vi ta vår promenad? -Det låter acceptabelt.
Vad vill du ha?
Androider behöver varken äta eller dricka.
Men ibland vill vi smaka på saker. En tamarinsk frost. Vill du ha något?
-Nej, det är bra. -Som du vill.
-Så du är inte människa längre? -Jag är en android.
-När blev du det? -Jag har alltid varit en android.
Hur känns det?
Min kapacitet överträffar människans. Både mentalt och fysiskt.
-Men jag har inga känslor. -Har du inte? Inga känslor alls?
Det stämmer.
-En android? -Det låter konstigt, men förståeligt.
Det kallas enantiodromi. Att förvandlas till sin motsats.
Timothy var människa men blev maskin. Han hade känslor, men blev känslolös.
Det underliggande traumat finns kvar. Han förtränger det på ett nytt sätt.
Troi... Hur länge håller detta i sig?
Så länge han behöver det. Timothy försöker bygga upp sin identitet.
Androidtypen är bara ett steg på vägen.
När han känner sig starkare försvinner den.
Då bör vi inte fråga honom om skeppet.
Inte än. Det bästa nu är att låta Timothy leda oss dit han vill gå.
Vi bör stödja och uppmuntra den processen.
Data, jag vill att du gör Timothy till den bästa tänkbara androiden.
Timothy, dina huvudrörelser motverkar sitt syfte. Kan du sitta still?
Men du gör ju så där.
Mekaniken i min hals ska klara av att efterlikna mänskliga rörelser.
Jag gillar det.
Finns det fler som du i Stjärnflottan?
Nej, jag är den ende androiden.
-Varför är du inte kommendör? -Jag är inte meriterad för det ännu.
Data?
-Vad är det läskigaste som hänt dig? -Jag kan inte känna rädsla.
-Därför att det är en känsla. -Just det.
Men...om du drömde en mardröm, då?
Jag har aldrig drömt någon mardröm. Jag behöver inte sova.
Timothy, har du skrämmande drömmar?
Jag behöver inte sova.
Är det tillfredsställande?
Perfekt.
-Kretsarna fungerar. -Tillfredsställande?
Absolut. Databehandlingen och allt annat är tillfredsställande.
Tack, doktorn.
-Min röda ockra tog slut. -Använd min.
Tack.
Du kanske borde gå till ditt rum.
Jag mår bra.
Mekaniken i min mun ska efterlikna mänskliga rörelser.
-Det där var inte illa. -Tack.
Det där är väldigt...expressivt.
Tack.
Ska din målning föreställa något?
Det är bara en målning.
Timothy, du vet väl att du kan prata om vad som helst med mig?
Jag förstår.
Ibland tycker jag också att det är svårt att tala med andra.
Jag är inte alltid så säker på att jag uttrycker mig på rätt sätt.
Men jag vet att...
Vi närmar oss. Jag får in vågfronterna.
-Sköldstyrka 35 %. -Fäll ut sköldarna.
Gå ner till ¼ impulsfart.
-Anropar tekniken. -Jag justerar frekvensen.
Anpassa kursen efter eventuella avvikelser.
Det är något 400 000 km bort på styrbords sida. Möjligen ett skepp.
-Beredskap Röd. -Visuellt avstånd.
Sensorutslagen har försvunnit. Vänta...
Jag får in ett till utslag 400 000 km bort på babords sida.
Det är borta. Nej. Tillbaka på styrbords sida.
Den svarta klungan stör sensorerna. Vi får in ekon av Enterprise.
Avbryt Beredskap Röd. Justera sensorerna så att de kompenserar.
Man brukar få sensorproblem i såna här lägen, men aldrig så extrema.
Den här klungan är sju gånger större än någon man träffat på förut.
Återgå till föregående kurs.
-Han skrattade. -Ja. Visst är det trevligt.
Så gör inte en androidpersonlighet.
Jag tror att han börjar släppa den fantasin.
-Mitt arbete med honom är avslutat. -Nej, det är det nog inte.
Ett skratt är ett steg i rätt riktning.
Han måste förmås att ta några steg till.
Berätta för honom om din fascination inför människan.
Förklara hur gärna du vill bli som vi.
Då får han lättare att bli pojke igen.
Den här är jättegod. Hur smakar din?
Polysackariderna och koldioxiden-
-utgör tillsammans en ovanlig kombination.
-Men hur smakar den? Är den god? -Jag känner inte smak på det viset.
Men jag kan analysera en desserts sammansättning och dra slutsatser.
Men jag varken gillar den eller tycker illa om den.
Det visste jag inte.
Jag har ofta undrat hur det känns när det vattnas i munnen på en.
Eller att njuta av den goda smaken.
Du verkar inte vilja vara en android.
Jag är en android. Så kommer det alltid att vara.
Men om du kunde förändras... Skulle du vilja det?
Jag har ofta velat bli människa. Jag strävar efter att efterlikna dem.
Varför det? Vi är ju starkare och smartare än människor.
Men jag kan inte vara stolt över det. Jag kan inte njuta av mina förmågor.
Men vi behöver aldrig må dåligt heller.
Jag skulle gärna må dåligt ibland-
-om det också innebar att jag kunde... känna smaken av min dessert.
Kommendören, intensiteten i vågfrontens gravitation ökar stadigt.
Vi ska se om det är någon där ute.
Mr Worf, gör en sensoravsökning.
Störningarna är för stora. Signalen reflekteras av vågfronten igen.
Jag kan inte kompensera. Sensorerna funkar inte.
Mr Data till bryggan.
Justera sensorerna till ett kortare avstånd.
-Distorsionen är fortfarande kvar. -Kolla avsökningsstrålen.
Den andra strålen har också störningar.
Sensorerna fungerar inte på grund av fältstörningen. Er analys, tack.
Mr Worf...
Avfyra faskanonerna. Högsta styrka. Begränsat spektrum. 001.045.
-Ett experiment? -Just det.
-Förklara, mr Data. -Vågfronten reflekterade fasenergin.
Av samma anledning störs våra sensorsignaler.
Både faskanoner och sensorer obrukbara.
Mr Data, skulle reflektionen ha samma effekt på en sprängkanon?
En sprängkanon skulle inte fungera. Inte heller en kamouflageanordning.
Mr Data, är det alls troligt att Vico kan ha anfallits inne i klungan?
Sannolikheten är närmast obefintlig.
Picard anropar Troi.
Kan ni ta med er Timothy till mitt rum?
-Berätta vad som hände på skeppet. -Det har jag redan berättat.
-Vi blev anfallna. -Det är inte särskilt troligt...
Vi blev visst anfallna!
Timothy... Androider ljuger inte.
-Det var jag. -Förklara.
Det var jag. Jag gjorde det.
Jag dödade allihop.
Allting skakade.
Jag tappade balansen.
Jag försökte hålla mig i någonting.
Det var inte meningen.
Vad var det som inte var meningen?
Min arm. Den slog emot datorpanelen.
-Det var därför skeppet förstördes. -När din arm slog emot datorpanelen?
Timothy, lyssna nu.
Skadorna på skeppet kanske uppstod samtidigt som du rörde panelen.
-Men det var i så fall bara en slump. -Det var mitt fel!
Det är omöjligt. Man måste ha en kod för att kunna komma åt såna system.
Du kan inte ha påverkat Vicos system.
Er dator hade säkerhetsspärrar. Du kan inte ha orsakat någon skada.
Det som hände dina föräldrar är inte ditt fel, Timothy.
-Men om det inte var jag... -Vi försöker ta reda på det.
Om du kan minnas något som är till hjälp...
Så där var det när det började på Vico.
-Vågfrontens intensitet har ökat. -Öka sköldstyrkan till 75 %.
-Skador? -Minimala. Sköldarna står emot.
Fänrik, vänd om helt. Warp 2.
Störningarna är för omfattande. Vi kan inte upprätthålla warpfältet.
Full styrka till sköldarna.
Vi har förlorat impulsfarten. Rodret lyder inte.
-Vi kunde inte heller komma ut. -Timothy, vi kanske ska gå undan.
-Nej. -La Forge, mer styrka till sköldarna.
Det var så de sa: "Fler sköldar."
Timothy, kom med mig.
Försök minnas vad de sa på Vico.
Det var bara det där. "Fler sköldar."
Jag har lett reaktorerna 4 till 9 till sköldarna.
Det fördubblar styrkan.
Vågfrontens intensitet har ökat ordentligt. Vi krockar.
-Vågfrontens intensitet bara ökar. -La Forge...
Det där borde ha räckt. Vi kan ta energi från warpen.
-Gör så. -Kopplar på överföringen...nu.
Leder om warpenergin till sköldarna.
Så där sa de också. Det vet jag.
Vågfrontens intensitet har ökat. Vi krockar om 31 sekunder.
Utan mer sköldstyrka håller inte skrovet.
Warpöverföringen till sköldarna är klar. Starkare än så blir de inte.
-Vi krockar om 15 sekunder. -Fäll ner sköldarna.
-Det vore självmord, Data. -Kommendören, fäll ner sköldarna.
-Gör så. -Ja.
Våra egna sköldar orsakade ökningarna i vågfronten. Den förstärktes bara.
Ju starkare sköldar, desto värre.
Exakt. Det var därför Vico gick under.
När Timothy mindes liknande åtgärder-
-började jag analysera sambandet mellan sköld- och vågfrontsstyrka.
Om vi hade överfört all warpenergi skulle skeppet slitits sönder.
-Lägesrapport. -Navigeringen fungerar igen.
Vänd om. ¼ impulsfart. Ta oss härifrån.
Timothy är en pojke som känner en hel del smärta. Men han är en pojke igen.
-Är det här svårt för dig, Data? -Svårt?
Att se honom sluta vara som du.
Då skulle jag behöva ha känslor som jag inte har.
Okej, allihop. Kom nu.
-Hej, Timothy. -Hej, Data. Hur mår du?
Jag fungerar tillfredsställande. Och du?
Jag saknar mina föräldrar. Men jag mår rätt bra.
Du tyckte väl att jag var fånig när jag hade samma frisyr som du.
Man har sagt mig att imitation är den finaste sortens smicker.
Kan vi fortfarande umgås? Fastän jag inte är någon android?
Jag har många människovänner. Jag räknar gärna dig bland dem.
Det vore...
Acceptabelt.
Ansvarig utgivare: Ulf Rennstam